Se Sebo Walkerem o životě v karavanu, Nyjahovi a energy drincích
Vydáno: 18.02.2014Abychom vás pravidelně vzdělávali, tak jsme si pro vás připravili další poučný rozhovor ve spolupráci s Jenkem magazínem. Ten se týká nejnovějšího amatéra pro Krooked Sebo Walkera, který je skvělým příkladem amerického skejtového snu.
O Sebo Walkerovi a jeho životě v karavanu už bylo řečeno dost. Představte si, že si každý den můžete přestěhovat svůj dům, chčijete do flašek a to jen proto, abyste se stali profíkem. Ale z pohledu Sebo Walkera to nevypadá tak špatně. Jí zdravě, spí dobře, nemusí platit nájem a tráví den tak, jak bychom si všichni přáli a to na sluníčku, skejtováním s kámošema. Asi z toho nebude televizní show, ale Sebo si nejspíš žije ten svůj Americký sen.
Právě ses stal Amatérem za Krooked. Díval ses někdy na všechny ty šílené party, jako třeba ten Nyjahův a říkal si, že jestli tohle nedokážeš, tak jsi v prdeli?
Ne. Určitě bych řekl, že to nedokážu, he he. Nijak to se sebou nesrovnávám. Víc než polovina skate světa by stejně radši koukala, jak Aaron Herrington dělá boardslide tailgrab na vysokém railu. Většina lidí by radši viděla něco více stylového a unikátního. Nijak tím samozřejmě neshazuju Nyjaha, je neskutečný. Čekoval jsem ten part a bylo to, jako sledovat Supermana lítat, nebo tak něco. Je to něco, čeho nikdy nebudu schopný. Je to super, ale upřímně mám radši nějaký jedinečný a stylový skateboarding.
Takže říkáš, že je tu trh, kde si každý najde ten svůj styl skateboardingu? Ne jenom pro Nyjaha Supermana?
Přesně tak. To je jediné, co můžeš dělat. Dyť už někdo vrátil flip z El Tora. Nyjah udělal nosegrind z asi 28 schodů a Jaws skočil ollie ze sedmi patrové budovy. Laťka je hodně vysoko. Já nepůjdu ven a nezlomím si kolena, jen abych zaujal lidi na dvě minuty, kteří se právě koukají na můj profil. Radši budu naživo koukat na Marka Suciu a budu více spokojený, než abych sledoval jakýkoliv zabijácký part, který právě vyšel. Mark má dobrý styl, peckový výběr triků a je skvělý skater. Nesnaží se být nejlepší, nebo jezdit největší věci, ale skejtuje si jak chce. A to oceňuju. Připadá mi, že je to jako kruh, kdy jde skateboarding hrozně nahoru a pak se za to zase vrací do starých dnů, kdy Keenan Milton udělal switch flip, nebo switch crooked a to takovým stylem, že tě to hned nahecovalo skejtovat.
Nedívám se na Nyjahův part, aby mě to nahecovalo před skejtováním. Možná to tak některé děcka dělají, ale představ si jak vyrůstáš, čekneš ten part a řekneš si oukej, jdu jezdit a dám si grind z 25ti schodů. Radši se podívám na někoho, kdo se tím fakt baví a řeknu si wow, tohle vypadá jako nejlepší věc na světě. Proto jsem taky začal jezdit. Když jsem viděl Rodney Mullena v Rodney vs. Daewon Round 2 a dělal tam všechny ty šílené triky na zemi, tak i když jsem to nechápal, tak to vypadalo zábavně. Bylo to něco, co jsem chtěl zkoušet.
Sebovi k poježdění stačí i dva patníky a vyblbne se na nich až, až:
Říkal sis někdy, za jaké firmy bys chtěl jezdit? Jezdil bys za značku cigaret, nebo za nějaký energy drink?
Ne, upřímně si myslím, že ne. Očividně je v tom hodně peněz a lidi co za něco takového jezdí, tak vydělávají dost a jsou v pohodě. Ale nikdy bych nedělal nic jen pro prachy. Přijde mi to divné, jako nejhorší způsob sebe zaprodání. Musíš podporovat něco, o čem víš, že je zdravé a dobré pro děcka. Měl jsem tu příležitost jezdit za Mountain Dew, chtěli mě do jejich AMforce teamu, kde mě vybral Paul Rodriguez společně s dalšími skejtry. Bylo mi asi 15. Nakonec to dopadlo tak, že jsem řekl holce, co to měla na starosti, že tohle nemůžu dělat. Vypadalo to vtipně, můj první sponzor, který mě platil, byl Mountain Dew. Nikdy jsem Mountain Dew nepil, chápeš? Mluvil jsem s tou holkou po telefonu a ta mi říkala, že mi dají pár stovek dollarů měsíčně a já si musím dávat MD nálepku na skejt. A v tu chvíli jsem si říkal, že tohle nemá co dočinění se skateboardingem, tak jsem odstoupil a řekl ji, že tohle není můj styl.
Jezdím za firmu Drink Water. Je to taková anti-energy drink firma. Nedostávám žádné prachy a ani jsem o žádné nežádal, prostě je reprezentuju. V podstatě je to jen o tom, co to říká, pijte vodu. Nevyrábí žádnou vodu, ale jenom podporují tento jednoduchý nápad. Lidé to milují, protože nikdy nemůžeš vypít dost vody. Nemohl bych jezdit za nějakou firmu, které bych nevěřil a nepodporoval ji. Snažím se být dobrým příkladem ve skateboardingu. Je zde hodně špatných příkladů a taky hodně negativních věcí ve světě skateboardingu.
Proč je pro tebe důležité být dobrým příkladem?
Protože je to dobrá pozice, hlavně když seš profík. Prostě cokoliv děláš, tak děcka budou chtít dělat taky. Lidi, ke kterým jsem vzhlížel, jako třeba Mark Appleyard, tak ve Flip videu měl pásek s pyramidama a i když to zní vtipně, tak já to chtěl taky. Bylo to cool, protože to měl on. Máš moc ovlivňovat lidi, takže to můžeš vzít jako výhodu a vytvářet dobré věci, třeba tím, že se staráš o své tělo, piješ vodu, jíš zdravě atd. Děcka jsou hodně citlivý a je super, že je tak můžeš inspirovat tím, co děláš.
Řekni mi, jak vypadá tvůj normální den života v karavanu.
Vstávám v karavanu okolo půl osmé a je to tam jak v sauně. Každé ráno chodím do kavárny 8 Espressos a maluju tam dizajny na gripy. Jestli chcete nějaký značkový grip, tak řekněte. Někdo má třeba oblíbenou kreslenou postavu, tak mu ji nakreslím. Začal jsem to jako takovou bokovku, ale teď mám plno objednávek. Šéfuju to na svém iPhonu. Vždycky jsem byl umělecky založený, třeba na střední jsem hodně maloval. Snažím se si své umělecké dovednosti udržovat, protože je plno věcí, které bych ještě rád namaloval. Tím strávím pár hodin a pak jdu jezdit. Když dokreslím, tak jsem úplně nahecovaný jezdit. Pak kolem desáté, jedenácté jdu do Stoner plazy a pak se uvidí. Zrovna pracuju na videu Rat Poison, točím něco pro Krooked, takže se většinou rozjezdím ve Stoner a pak jdu točit s jakoukoliv partou, kterou potkám. Večer jdu ještě do posilovny a to je tak asi vše. Snažím se udržovat své tělo v dobré kondici, abych mohl skejtovat až někde do 35ti let a ještě dýl. Prostě normální den.
Jak jsi přijel do Kalifornie honit se za svým snem?
V podstatě jsem se chytl příležitosti, kterou mi dal můj kámoš. Dostal jsem nabídku jet do LA a zůstat tu na pár let. Jenom jsem skejtoval a dřel na sobě. Bylo to těžké, protože když jsi neznámý skater, tak je těžké sehnat nějakého fotografa. Fotí totiž jen s lidmi, kteří jsou známí a užiteční. Takže potřebuješ fotky a prostor, což bylo hodně složité. Měl jsem vymyšleno plno triků, ale bylo těžké sehnat někoho s kým to vyfotit. Je to složité, protože fotografové mají prachy ze skaterů a ze sponzorů, kterým pak můžou prodat danou fotku pro jejich reklamu. To je celý proces. Je to všechno o známostech, komunikaci a rozhazování sítí. Musíš být skromný a sám sebou, ale stejně je to všechno o známostech, když jsi flow.
Hodně jsem se povaloval a promarnil pár věcí, ale to byla má osobní volba. Chtěl jsem dosáhnout svého snu jako spousta dalších lidí. Těžko jsem vydělával peníze, jen abych se někdy najedl. V takových situacích najdeš své kámoše a rodinu. Žil jsem hodně dlouho bídně, než se začalo rýsovat něco pořádného.
Máš rád bydlení v karavanu? Jak se to stalo tvým domovem?
Všechno se změnilo, když jsem dostal karavan a věci se začaly otáček k lepšímu. Zároveň jsem dostal i členství v posilovně a tehdy jsem se začal starat o své tělo a skejtovat lépe. Prostě to sedí se skateboardingem. Nesleduju televizi, ani nic takového, ale když maluju, čtu, nebo se nějak jinak spojuju se světem, tak si spaní v karavanu užívám a navíc šetřím nějaké ty peníze. Lidem to připadá nemožné. Nějaké děcka si možná myslí, že celá ta věc s karavanem je jen proto, aby mě poznávali, ale ve skutečnosti si přeju, aby to bylo mé tajemství, že neplatím nájem, chodím v noci do posilovny atd. Ale je to jinak, lidem se to líbí, protože je to unikátní, proto se na mě časopisy a média zaměřují. Je to sranda, protože to nebyl záměr, vše to začalo jen proto, abych se cítil v noci v bezpečí.
Co děláš, když se ti chce uprostřed noci srát?
Tak to se mi nikdy nestalo. Snažím se to vždycky stihnout v posilovně, takže se mi to nikdy nestalo. Ale posilovna je otevřená do půlnoci, a kdyby se to stalo potom, tak bych šel třeba na benzínku, nebo do restaurace.
Jak si pereš své oblečení?
Mám kámoše, který mi dovolil používat jeho pračku, nebo chodím do prádelny. Mokré prádlo pak pověsím na plot Stoner plazy. Zkrásní a je svěží.
Sebovo welcome video pro Krooked skateboards:
Je to přeci jen malý karavan, že?
Jo, ale ta matrace sedí perfektně. Mám to rád. Je to nezákonné a chci být v utajení. Nedělám nic divného. Vstanu, rozhlídnu se kolem a pak až vylezu. Pak jdu do kavárny. Neožírám se a nic nerozbíjím. Nechčiju na cizí baráky a to někteří lidi, co žijou v autech dělaj. Sranda je, že to byl vlastně nápad mé mámy. Nesnášela fakt, že nevím, kde budu tu noc spát. Chápeš, je to máma a není ji příjemné, když její syn neví, kde bude tu noc spát. Dostala ten karavan zadarmo a řekla mi, že jestli někdy nebudu mít kde spát, tak můžu spát v karavanu. Miluju ten karavan tak moc, že se bojím si najít nějaký normální domov.
Je ti 25 a stal ses amatérem pro Krooked. Není to trochu pozdě na to, stát se amatérem?
Spíš si plno starších kámošů myslí, že je to super a respektuje to. Jako třeba Brian Delatorre, který se stal profíkem někde ve 26ti, nebo 27mi. To je super. Ale chápu, jak to někteří lidi myslí. Muž amatér. Jsem rád, že jsem muž amatér, je to lepší, než muž flow. Osobně se cítím v nejlepší kondici a jsem rád, že můžu co dělat co dělám. Přemýšlel jsem o tom, jestli není směšné, že to pořád dělám? Ale jak říkám, cítím se skvěle.
Připadá ti, že žiješ Americký sen?
Nevím, jestli Americký sen, ale nějaká verze amerického skejtového snu by to mohla být.
Text: Ian Michna
Sledujte Jenkem Magazine na Facebooku a Twitteru!